ZĂPADĂ MORTALĂ
Hei. Ascultați aici.
Scrie că un tip schia în munții săIbatici.
De fapt scrie "săIbăticia munților".
În mijlocul unei văi a început să strige după câinele său.
- "Avalanșă!" - N-a fost prea inteligent...
Când I-au găsit după două zile, tipul săpase 6 metri deja... În jos.
- Ce? - De fapt e normal.
Dacă ești prins de avalanșă ești dezorientat și nu mai știi care e susul.
Așa că mulți sapă în direcția greșită.
- Eu mi-aș găsi ușor calea. - Trebuie doar să scuipi.
N- ați fost niciunul în armată?
Dacă ești prins sub o avalanșă, trebuie doar să scuipi ca să afli direcția bună.
Stai întins acolo și te umpli de bale?
- Bale? - Se referă la salivă.
- Salivezi. - Salivezi.
Îmi datorezi o cola.
Scuipatul va merge în jos, așa că începi să sapi în cealaltă direcție.
- Gravitația... atât de simplu. - Îți mai amintești chestii din armată?
Eu îmi mai amintesc doar numărul de identitate...
69...
- Vorbind de 69, Martin... - Nu, mulțumesc. Nu sunt interesat.
Ei, pe naiba.
- Mă refer la verișoara Hannei. - Kris?
- Da, e singură? - Cât se poate de singură. N-o cunosc, dar...
Hanna zicea că e...
Foarte singură.
Crezi că e vreo șansă de-o tăvăleală în doi?
Doar dacă scuipi primul.
- Unde crezi că e acum Sara? - Nu știu. Va sosi diseară sau mâine.
Nu înțeleg ce i-o fi trebuit s- o ia pe jos prin munți.
Spune-ne despre băieții care vor veni.
Bine. Martin, care arată cel mai bine...
- E al meu. - Cum v-ați întâInit?
- Își va termina studiile? - Nu știu. Nu-s prea sigură.
Nu e cea mai bună treabă să fii student la medicină și să-ți fie frică de sânge.
- Sărmanul Martin. - I-e teamă de sânge și vrea să devină doctor?
- Serios? - Da.
Mai e Vegard, prietenul Sarei. Mai e și Erlend.
Cea mai mare enciclopedie filmografică.
Și Roy, cel mai excitat tip de la cercul polar.
- E singur, poți să te lipești de el. - Mersi, mișto.
Cum te simți în echipa pierzătoare?
E prea devreme pentru asta...
Bine. Urmați urmele scuterului. Va dura cam 45 de minute.
Când veți ajunge, eu deja voi fi despachetat cam tot și voi fi încăIzit cabana.
- Sus avem acoperire la celulare? - Nu, nu mai avem semnal de vreo jumătate de oră.
Și pe cine sun să sperii și eu la telefon?
La numărul de urgență.
Ai grijă.
Kilometru după kilometru, vine alt kilometru!
Stați un moment.
Am o întrebare. Câte filme încep cu un grup de prieteni
care pleacă într-o excursie fără a avea acoperire la telefon?
- "Vineri 13". - Păi n-au acoperire că nu se inventaseră celularele.
- "Evil Dead" 1 și 2. - Da, într-un fel. Exceptând multele continuări...
și remake-urile făcute cu buget mai mare.
- Regulă nouă. Nu vorbim de filme o oră. - Bună sugestie.
E pentru binele tău, Erlend. Dacă vrei să-ți păstrezi ouăle
și după weekendul ăsta ar trebui să încetezi cu alarmele astea prostești.
Ar mai fi "April Fool's Day" din... 1984 cred.
Acum e deja un clasic.
- Nu ești de acord? - Da.
Să mergem.
Fir-ar, m-am încins.
E frumos aici.
- Deci ce facem? - Vedem un film?
- Despachetăm și ne familiarizăm. - Am o ideee mai bună...
Piciorul stâng pe verde.
Deja îI are pe verde.
De ce jucăm chestia asta?
Pentru că Hollywood ne-a zis că e distractiv.
Piciorul drept pe roșu.
Este cel mai plictisitor joc... pe care...
- Fără glume? - Fără.
Încă o dată?
Lasă-mă să-ți arăt cum se seda în Evul Mediu. Întinde-te.
- Ce vrei să faci? - Așa. Pune mâinile pe lângă corp. Așa.
- Te-ai pus pe mâinile mele. - Păi așa funcționează.
- Acum închide ochii. - Nu.
- Închide ochii. - Nu, nu-i închid.
Nu... Martin, încetează. Încetează...
Relaxează-te.
- Martin! - Termină!
- Doar glumeam. - De ce ai făcut asta, sunt claustrofobă.
Nu puteam respira.
- Îmi pare rău. Haide. - Nu.
- Și care e treaba? - Adu bere.
- Ce? - Bere. Bere, bere.
Bere, bere, bere.
Alo?
- E cineva acolo. - Ce?
- Am văzut pe cineva. - Probabil e Sara.
- Ne e Sara... - Ești sigură că nu era vreun elan?
Știu să deosebesc un om de un elan, la naiba!
Nu văd nimic.
Nu-i nimeni aici. Vegard avea dreptate, probabil a fost doar un animal.
Tipic femeilor. Se sperie din orice.
Pot primi o cafea caldă?
Cine a făcut cafeaua?
Ecologică...
- Nu e gustoasă? - Nu chiar.
- Și ce faceți voi, copii, într-un loc ca ăsta? - Vacanța de Paști.
- E cabana ta? - Nu, a prietenei mele.
- Și cine e norocoasa? - Nu a ajuns încă...
- Schiază peste Istind. - Peste Istind?
E mai atletică decât noi.
Terenul e periculos?
Terenul e cea mai mică problemă acolo sus.
Presupun că ignoranții de voi nu v-ați informat despre istoria locală
înainte să veniți valsând cu tractorașul vostru până aici.
Aici s-au întâmplat niște lucruri. Lucruri despre care oamenii nu vorbesc.
În al Doilea Război Mondial, fiordul Riks a fost o locație inportantă pentru nemți. A fost...
A fost o bază importantă pentru distrugătoarele germane.
A fost o verigă importantă în distrugerea convoaielor dintre Anglia și Rusia.
"Einsatz".
Ăsta era numele forțelor staționate aici.
Spre deosebire de majoritatea locurilor...
unde germanii nu aveau treabă cu civilii, nu același lucru s-a întâmplat aici.
Erau sub comanda...
colonelului Herzog.
A adus iadul printre civili.
Oamenii erau torturați, bătuți și maltratați în fiecare zi.
Credeți-mă...
Erau niște nenorociți veniți din iad.
Era spre sfârșitul războiului când s-a depășit limita.
Germanii și-au dat seama că vor fi înfrânți și rușii sunt pe urmele lor.
Așa că au jefuit fiecare casă de aur, argint și alte lucruri de valoare.
Cine se opunea primea un glonț în cap.
Dar au avut parte de o surpriză.
Civilii se organizaseră.
Deciseseră că e de ajuns.
Furia a 3.000 de civili crescuse în ultimii trei ani...
și era gata să erupă.
Așa că au început să strângă toate armele pe care le-au putut găsi.
Practic era vorba de securi, topoare, cuțite, lopeți...
Orice ar fi putut crăpa un craniu.
I- au atacat pe nenorociți la miezul nopții.
Soldații n-au avut nici o șansă, și o știau. Câțiva au fost uciși.
Dar diavolul...
colonelul Herzog și câțiva dintre oamenii săi au reușit să scape.
Au fugit în munți.
Au luat cu ei o mare parte din bunurile furate, porci lacomi ce erau.
Câțiva civili i-au urmărit, dar le-au pierdut urma în munți.
În acești munți...
Unde probabil că au murit înghețați.
Din această cauză oamenii nu prea se aventurează aici.
E o prezență a răului în aceste locuri.
Un rău pe care nu vreți să-I treziți.
Da. Vom avea grijă să nu trezim răul.
Ar trebui să plec.
- Nu uitați ce v-am spus. - Suntem cu toții studenți la medicină.
Cred că ne vom descurca. Din păcate n- am învățat încă să alungăm spiritele,
dar cred c-o facem semestrul următor.
Dar dacă îți ții intestinele în mână, atunci ce faci?
Ori dacă ai mâinile și picioarele rupte. Ce faci atunci?
Despre asta ați învățat?
Mulțumesc pentru cafea.
Sara?
Sara? Sara?
Sara?
Alo?
E cineva acolo?
Alo?
Am o armă.
N- ar fi bine să așteptăm până mâine? Probabil că va ajunge mâine pe zi.
- Nu i s-a întâmplat nimic. - Probabil aveți dreptate, dar am un sentiment rău.
- Va ajunge în curând. - Ascultați. Dacă nu mă întorc până mâine...
Ascultați-mă. Dacă nu mă întorc mâine,
urmați urmele până la mașină și aduceți ajutoare.
- Bine? - Bine.
O voi găsi.
- Ne vedem mai târziu. - Condu cu grijă.
Bine, băieți. Dorim o cursă curată. Porniți la semnalul meu, fără trucuri murdare.
- Te rog, măcar un truc murdar. - Nici măcar unul.
Sunteți pregătiți?
La semnalul nostru, fiți gata, plecați!
Erlend!
Alo?
Salut.
La naiba.
Chemați-I pe doctorul Hovden. Doctorul Hovden la camera de urgențe.
Văd că încă n-ați scăpat de mica problemă.
Presupun că nu aveți parte de prea multă acțiune când mătușa vine în vizită.
- Ești atât de imatur. - Cum naiba o să te descurci
timp de șase ani de studiu când aproape că vomiți de la o mică tăietură.
Poate că ar trebui să devii brutar.
- Vrea cineva o bere? - Te simți bine?
- Da... - Îmi pare rău.
Pungă stupidă.
Veniți să vedeți.
Bogăție și glorie, puștiule.
Bogăție și glorie.
Scrie 1942.
- 1942? - Hei, hei, e a mea.
Să așteptăm până se întorc Sara și Vegard. Nu ne atingem de ea până atunci.
- Nu. - Bine?
Bine.
Sara!
Suntem două fete frumoase.
Hei, hei. Să nu ne pierdem mințile.
- Nu știm cu-i aparține. - Cutia a fost aici de 50 de ani.
Luăm tot ce vrem, le vindem și ne plătim studiile.
N- a fost acolo timp de 50 de ani fără s-o observe nimeni.
50 de ani? E vorba de 100 de ani, îți zic.
- Lumea a văzut-o, e o păcăleală. - Ce? Păcă...?
Păcăleală? Păcăleală...? Păcăleală!
- Nu, mă duc să nasc. - Noroc.
Succes. Numește-I după mine.
Fir-ar!
Bine. Un banc...
Asta e tare. Conține rahat, pișat și spermă.
A fost odată un rahat...
Un banc nu e bun dacă nu conține rahat, pișat sau spermă.
Kris?
Nu, nu...
- Crezi că ăsta e un banc? - E unul bun.
Erlend!
- Ți-a luat ceva. - Ai văzut-o pe Kris?
Da.
Erlend?
Er... Erlend, tu ești?
Rahat.
Erlend, încetează.
Erlend?
Ajutor. Ajutor!
Liniște.
- Ce naiba? E mijlocul melodiei. - Taci!
Cred că am auzit ceva.
Kris?
Kris!
Nu răspunde. Am strigat de câteva ori iar ea nu răspunde.
- Probabil te ia la mișto. - Nu-mi vorbi de parcă aș avea 5 ani, Martin.
Hanna, era băută, poate că a adormit pe closet.
Mă duc să o caut, bine?
Inteligent, o vom împușca.
la-o cu tine.
E maniacul ăla de azi-noapte.
Mergem după ea, bine?
Cineva să verifice latrina, iar restul căutați în jurul cabanei...
Shotgun!
Martin, pot s-o încerc? Lasă-mă pe mine s-o țin.
- Nu. - Ba da, haide.
- Nu acum. - Haide, lasă-mă s-o țin măcar.
Nu...
- E grea? - Un pic.
- Dă-mi să văd. - Mai târziu.
Vezi ceva?
- Am o armă. O armă! - Îmi pare rău.
Martin?
Vino să vezi asta.
Ce mai excursie... Fantastică, ce mai...
Kris? Te ușurezi?
Ai adormit?
- Nu e pe acolo. - Încetează.
Nu am găsit-o.
Ce vrea să însemne asta?
Nu era la latrină și nici în preajma cabanei.
Am găsit asta totuși.
- Să vedem, poate e înăuntru. - Nu te mai prosti!
- E al Sarei. - Al Sarei?
- Unde I-ai găsit? - În spatele cabanei.
- Am un simțământ rău despre asta. - Trebuie s-o găsim, ar putea muri înghețată.
- Bine, ne îmbrăcăm și mergem s-o căutăm. - Vom orbecăi pur și simplu prin pădure?
De unde tocmai am venit, Martin? Nu de afară?
Of, mulțumesc lui Dumnezeu.
Nu văd nimic.
Trage!
Blocați ușa cu canapeaua.
Nu vă apropiați de ferestre.
Haideți!
Răsuciți-o.
Lasă pernele!
Hanna!
Liniștiți-vă. Nu pot intra aici.
Masa!
Martin! Martin!
Einsatz...
Zomb... Zombi...
Nu vă lăsați mușcați, bine? Nu vă lăsați mușcați!
Termină cu prostiile, ce naiba vom face?
Trebuie să ajungem la mașină.
Ajutați-mă!
V- am spus că trebuia să fi mers la plajă!
Martin...
Martin. Nu-ți roade unghiile.
Dintr-o dată e atât de liniște.
Stăm aici și așteptăm să devenim mâncarea lor...
- Trebuie să facem ceva. - Ce?
Nu putem sta aici.
Trebuie să găsim mașina. Să găsim drumul înapoi și să aducem ajutoare.
Doar Vegard cunoaște drumul, urmele au fost acoperite de zăpadă.
Știu...
Trebuie să facem ceva. Nu putem sta și aștepta să...
Să ia sfârșit. Trebuie să facem ceva.
Dar dacă ne despărțim? Doi pleacă după mașină, iar doi îI așteaptă pe Vegard.
Cei care vor pleca îi vor avea sigur pe urme pe nenorociții ăia sângeroși.
Dar dacă doi ies afară și fac zgomot, vor atrage... acele creaturi.
În același timp, ceilalți doi fug în pădure.
Apoi vor fugi de-a lungul fiordului.
Sunt oameni la poalele fiordului, vom găsi ajutor.
Cine vor fi norocoșii care o vor face pe momeala?
- Fă și tu zgomot. - Bine...
Ce sunteți voi, lașilor?!
Vă e frică să pășiți în lumină?!
Crezi c-a fost prea mult?
Crezi că i-am enervat?
Vino.
Fir-ar...
Sara...
Haide!
Laș nenorocit!
Bine...
Recunoști ceva?
Nimic.
Totul arată la fel...
Trebuie să mergem la vale.
- Trebuie să ne despărțim. - Ce?
Una dintre noi trebuie să ajungă la mașină și să aducă ajutoare.
- Mergem la mașină împreună. - Liv, ascultă-mă.
Nu avem șanse dacă ne despărțim, trebuie să mergem împreună.
Una dintre noi trebuie să ajungă la mașină...
Te rog, nu pot! Nu pot ajunge singură!
Liv, ascultă-mă!
Ai văzut ce i s-a întâmplat lui Erlend.
Nu avem nici o șansă câte una.
Trebuie să mergem împreună...
Bine...
- Fugim împreună. - Fugim împreună.
- Crezi că va funționa? - Ai gustat vreodată tărie de la Finnmark?
Aruncă!
Salut. Numele meu e Martin Hovden și suntem la o cabană în fiordul Riks... și...
Sus în munți. Suntem atacați de ceva ce arată ca niște...
soldați germani din al Doilea Război Mondial.
lar acum doar ce am dat foc la cabană și... Alo?
Alo!
- Dobitoaca mi-a închis! - Normal, ceea ce ai spus sună
absolut absurd! - Și ce ai fi vrut să spun?
Spune-i că suntem atacați de teroriști! Spune-i că au rachete.
Vor trimite elicoptere și tot rahatul.
Minunat.
La dracu, nu mai are baterie!
Vino!
- Trebuie să mergem la șopron! - La șopron? Ce să facem acolo?
Nu avem timp acum.
- Nu văd pe nimeni. - Mă uit după ceva de făcut lumină.
Știi ce ai de făcut, da?
- Da? - Da.
Jos!
- Pe unde ai umblat? - Unde naiba ai găsit mitraliera?
Am fost cam ocupat.
Unde sunt ceilalți?
Hanna și Liv sau dus după mașină să aducă ajutoare.
lar ceilalți...
Nu au...?
În spatele tău!
Martin.
Martin!
Nu, nu, nu! Nu, nu, nu!
- Ce-i? - Îți amintești ce-a spus Erlend, nu?
Nu te lăsa mușcat. Indiferent ce faci, nu te lăsa mușcat.
Altfel te vei transforma...
Nu-i bunică-tău pe jumătate evreu?
Crezi c-ar recruta pe cineva care-i pe jumătate evreu?
Vei fi infectat dacă... Vei deveni ca ei.
Ai văzut ce i-au făcut lui Vegard. Nu păreau că au nevoie de noi camarazi.
Crezi că am de gând să risc?
- Ce faci? - Am... Am învățat despre amputări, nu?
Ce dracu faci?
Nu, nu, nu, nu, nu!
Să-I ciocănim pe nenorocit și să plecăm de aici.
Fugi, la dracu, fugi!
Of, futu-i...
S- A SFÂRȘIT